Prof. Miikka Ruokanen
YLE 1:n radion iltahartaus, ke 27.10.2010
Virsi 430: 1, 5. 

Isän ja Pojan ja Pyhän Hengen nimeen. Aamen.

Paavali kirjoittaa ensimmäisessä kirjeessään korinttilaisille, sen 13. luvussa:
¡¨Rakkaus on pitkämielinen, rakkaus on lempeä... rakkaus ei katkeroidu, ei muistele kärsimäänsä pahaa, 
ei iloitse vääryydestä, vaan iloitsee yhdessä totuuden kanssa; 
kaikki se peittää, kaikki se uskoo, kaikki se toivoo, kaikki se kärsii.
Rakkaus ei koskaan häviä... ”

Tavallisesti ajattelemme, että rakkaus on kiihkeä kiintymyksen tunne. Paavali opettaa toisin: rakkaus on toisen heikkouden ja pahuuden sietämistä!
 
Aluksi Paavali mainitsee rakkauden kaksi vahvaa positiivista ominaisuutta:
 
"Rakkaus on kärsivällinen."
Kreikan kielen sana "olla kärsivällinen" tarkoittaa, että joku on pitkämielinen, hidas vihaan. Kärsivällisyys kestää niitä, jotka ansaitsevat tuomiomme. Rakkaus ei siis kosta, vaikka olisi oikeutettu tekemään niin. Kärsivällinen rakkaus ottaa vastaa loukkauksia ja vaikeuksia. Rakkaus tekee hyvää niille, jotka vahingoittavat minua tai muita. 

Toisekseen:
"Rakkaus on lempeä." 
Alkukielen ilmaisu "olla lempeä" perustuu sanaan "hyvyys" Rakkaus on siis toisen henkilön hyvää etsivää rakkautta.. Se myös helpottaa toisen tuskaa ja pelkoja tavoitteenaan edistää toisen onnea.
 
Paavalin ja koko Uuden testamentin rakkaudesta käyttämä kreikankielinen sana on agape, "pyyteetön, toisen hyvää etsivä rakkaus" tai ”voittamaton hyväntahtoisuus”. Se oli harvoin käytetty sana antiikin Kreikassa. Yleensä tuon ajan ihmiset käyttivät sanaa eros, "miellyttävää kohdetta haluava rakkaus". Tästä tulevat sanat "erotiikka" ja "eroottinen". Eros tarkoittaa kiintymystä johonkin haluttavaan, hyvään ja kauniiseen, joka tuottaa tyydytystä ja mielihyvää. 
 
Kristityt jo varhain ymmärsivät, että jumalallinen rakkaus on jotain muuta kuin omia haluja tyydyttämään pyrkivä eros. 
Agape on hyväntahtoinen rakkaus, joka voittaa mielestämme luonnostaan purkautuvan aggression ja pahansuopuuden ja sen sijaan luo hyvää, antaa toiselle mitä tältä puuttuu. 

Jumala itse rakastaa sitä, mikä on "ei mitään", tehdäkseen hänestä jotakin. Jumalallinen agape kohdistuu arvottomaan ja pahaan. Jumalan rakkaus ei etsi hyvää, vaan tuo itse mukanaan hyvän. Se on elämää, hyvyyttä ja kauneutta luova rakkaus. 

Edelleen Paavali puhuu sanoo, että hyvää tarkoittava agape ei syytä muita:
 "Rakkaus ei katkeroidu." 
Alkukielessä tämä tarkoittaa, että rakkaus "ei tule ärsytetyksi". Rakkaus ei jämähdä pahaan, vaikka olisi tullut loukatuksi ja petetyksi.
 
"Rakkaus ei muistele kärsimäänsä pahaa." 
Tarkasti ottaen tämä lause merkitsee: rakkaus "ei pidä kirjaa" lähimmäisen virheistä, loukkauksista, lankeemuksista. Luonnostamme me olemme taitavia tässä. Me olemme lähimpiemme virheiden erikoisasiantuntijoita.
 
"Rakkaus ei iloitse vääryydestä vaan iloitsee totuuden voittaessa." 
Rakkaus ei siis ilakoi, kun lähimmäiselle käy huonosti; vahingonilohan on sitä aidointa iloa, kuten kokemuksesta tiedämme. Rakkaus on ilkeämielisyyden ja vahingonilon vastakohta. Rakkaus kaikessa puolustaa heikkoa lähimmäistä. 

Lopulta Paavalin käyttämä agape kuvaa rakkauden kestävyyttä:
 
"Rakkaus kestää kaiken." 
Verbi "kestää" pitäisi oikeastaan suomentaa "peittää". Verbi on johdettu "kattoa" tarkoittavasta sanasta: rakkaus peittää vaitiololla toisen synnit ja virheet. Näin rakkaus on anteeksiantamusta, syyllisyyden aktiivista poislukemista.
 
"Rakkaus uskoo kaiken."
Rakkaus uskoo hyvää toisesta ja luottaa toiseen. Rakkaus selittää kaikki parhain päin. Rakkaus itse on luotettava ja uskollinen.
 
"Rakkaus toivoo kaiken." 
Rakkaus on tulevaisuuteen rohkeasti ja myönteisesti katsova. Rakkaus luottaa uuteen elämään ja Jumalan tulevaisuuteen. 

"Rakkaus kärsii kaiken." 
Tässä Paavalin käyttämä kreikan sana tarkoittaa "pysyä kestävänä, lujana, rohkeana". Rakkaus on rohkeasti tulevaan katsovaa hyväntahtoisuutta. 

Usein kuulemme luettavan Paavalin 1. Kor. 13. luvun esim. häissä. Normaalisti ajattelemme rakkautta ihmisen ominaisuutena. 
Kyllä se sitäkin on, mutta ensisijaisesti Paavali puhuu tässä Jumalan ominaisuuksista. Kolmiyhteinen Jumala itse on kaiken hyvän lahjoittava agape!

Eli meidän pitäisi itse asiassa lukea:
"Jumala on kärsivällinen, Jumala on lempeä, Jumala ei katkeroidu, ei muistele kärsimäänsä pahaa. Jumala kestää kaiken. Jumala uskoo kaiken. Jumala toivoo kaiken. Jumala kärsii kaiken."
 
Jeesuksen elämässä ja kärsimyksessä Jumala on selkeästi ja kirkkaasti ilmoittanut meille olevansa kärsivällinen rakkaus. Meidät on tehty hyvää tarkoitusta varten, Jumalan hyvää tarkoittavaa, lempeää rakkautta varten! On hyvää ja turvallista olla tässä maailmassa. Vaikka maailma on synnin vallassa, meillä ei ole mitään pelättävää, ei mitään uhkaa, kun meillä on tällainen lempeä Jumala!

RUKOUS
¡¨Pyhä Isä, täytä minut rakkaudellasi; Vapahtajani Jeesus pyyhi sovintoverelläsi pois rakkauden velkani; Pyhä Henki, polta pois pahaa himoani, täytä minut jumalallisella rakkaudella. Anna minun olla hyvyytesi kanava tähän maailmaan. Kiitos, että Sinä olet edeltä valmistanut ne hyvät teot, joissa saan päivittäin vaeltaa. Aamen.”