Miikka Ruokanen:
 
Toinen sunnuntai loppiaisesta
Joh. 4:5-26
 
Saarna Kansanmessussa 31.1.1988
Valtakunnallinen lähetys: YLE-TV1
Julkaistu Suuressa suomalaisessa saarnakirjassa, osa 2, Kirjapaja 2004

Pieni tyttö oli kerran äitinsä kanssa kirkossa. Saarnaaja kuvasi meille niin tuttua rakkaudettomuutta ja väkivaltaa ihmissuhteissa. Yhtäkkiä tyttö kysyi äidiltään: "Äiti, kuinka tuo setä tietää, mitä meillä kotona tapahtuu?"
 
Pelkäätkö sinä tulla paljastetuksi? Onko elämässäsi jotain, mitä et mistään hinnasta haluaisi kenenkään tietävän? Entäpä jos puolisosi saisi tietää, työnantajasi, lapsesi, ystäväsi...
 
Oletko koskaan tullut ajatelleeksi, että kaikki sinun ajatuksesi, sanasi ja tekosi on tallennettu kuin videonauhalle? Kaikki on kerran tuleva paljastetuksi. Jopa ateistilla on syyllisyydentunto Jonkin edessä, jota hän ei tunne. Ihminen seisoo tyhjän tuomarinistuimen edessä itseänsä puolustamassa: "Enhän minä, mutta kun ne olosuhteet..." Meidän sisäämme on ohjelmoitu tietoisuus siitä, että joudumme kerran tilille kaikesta.
 
Evankeliumissa Jeesus kohtasi syntisen naisen. Hän ei ollut syntinen vain vertauskuvallisesti, vaan oli tehnyt jotain peruuttamatonta, hän oli reaalisyntinen. Reaalisyntinen on sellainen, joka on pilannut oman elämänsä, terveytensä, lastensa elämän, avioliittonsa, tuottanut vamman tai jopa kuoleman toiselle. Hän on tehnyt jotain, jota ei voida enää korjata.
 
Meidän seurakunnissamme tuskin tapaa reaalisyntisiä. Vain ulkoisen moitteettomuuden esittäjät, häpeänsä kätkijät, menestyvät. He ovat loppujen lopuksi mielessään kiitollisia siitä, että ovat selvinneet elämästään niinkin puhtain paperein. - Ja kuitenkin Jeesus tuli etsimään juuri niitä, jotka on merkitty häpeän polttomerkillä.
 
Kuinka kipeää onkaan tulla paljastetuksi - se tuottaa häpeää. Kun ihmiset paljastavat toisiansa, he nauttivat siitä: toisen onnettomuus tuottaa suurinta mahdollista iloa. Siksi ihmisellä ei olekaan oikeutta paljastaa toista. Vain Jeesus saa paljastaa meidät, koska näin tehdessään hän rakastaa ja myös armahtaa, antaa anteeksi. Jeesus tietää kaiken sinusta! Tämä on järkyttävä mutta samalla vapauttava totuus: on joku, jolle ei tarvitse suorittaa hyvän ihmisen roolia, teeskennellä parempaa kuin oikeasti on.
 
Mitä Jeesus paljasti kohtaamansa naisen elämästä? "Viisi miestä sinulla on ollut, ja se, jonka kanssa nyt elät, ei ole sinun  miehesi." Jumala loi avioliiton elinikäiseksi. Evankeliumissa Jeesus kuitenkin sallii ottaa eron avion rikkoneesta puolisosta ja sallii uuden liiton loukatulle puolisolle. Mutta tämän päivän tapauksessamme Sykarin kaivon nainen itse oli avionrikkoja - jopa moninkertainen. Nainen tunsi syyllisyytensä.
 
Meidän syntimme ei ole ainoastaan pahoja ajatuksia, sanoja ja tekoja, vaan ennen muuta hyvän tekemättä jättämistä. Jumalan tahto kiteytyy Jeesuksen opettamaan rakkauden kaksoiskäskyyn: "Rakasta Herraa, sinun Jumalaasi, kaikesta sydämestäsi ja lähimmäistäsi niin kuin itseäsi." 
 
Kuka meistä rakastaa Jumalaa kaikesta sydämestään, yli kaiken muun, ja kuka toisi ihmisiä kuten itseään? En ainakaan minä. Jään jatkuvasti suunnattomaan rakkauden velkaan. Entä sinä, ystäväni? Etkö ole usein joutunut suremaan sitä, että on niin vaikeata rakastaa edes niitäkään lähellä olevia, joita todella haluaisi rakastaa? Eivät mitkään pillerit, terapiat tai lohduttelut poista aitoa syyllisyyttämme, sitä, että olemme korviamme myöten velassa.
 
Moni meistä ei tunnista itsessään olevaa aitoa syyllisyyttä. Me koemme vain nimetöntä masennusta, elämänhaluttomuutta. Joskus elämän raskaus puhkeaa meissä henkiseksi tai ruumiilliseksi sairaudeksi. 
 
Mutta - niin kauan kuin sinulla on masennusta ja kipua, niin kauan sinulla on myös toivoa. Tämä kaikki on merkkinä Jumalan ikävästä, sinussa syvällä olevasta kaipuusta tulla armahdetuksi, rakastetuksi. 
 
Joka kovettaa itsensä, puolustelee omaa rakkaudettomuuttaan, on toivoton tapaus. Paatunut jatkaa tietään niin kauan, kunnes totuus jonakin päivänä paljastaa hänet: olen rakkaudeton, olen velassa - tarvitsen armoa.
 
Apostoli Paavali sanoi itsestään: "Minä olen syntisistä suurin." Kuinka tuo Jumalan sanan oppimiseen ja noudattamiseen elämänsä pyhittänyt mies saattoi sanoa noin? Eikö tuo ole pelkkää hurskasta sananhelinää? Ei, sillä hurskaana juutalaisena Paavali oli tehnyt synneistä suurimman: hän oli ajatellut kelpaavansa Jumalalle oman hyvän elämänsä perusteella. Se, jonka elämä rakentuu kuvitellun nuhteettomuuden varaan, on Jeesukselle toivoton tapaus.
 
Mutta sinä, jota painaa se, ettet kykene rakastamaan niin kuin haluaisit ja oikeaksi tiedät, olet jo totuuden tiellä. Ahdistuksesi on oikeata synnintuntoa, Jumalan ja armon ikävää. Tätä janoa ei sammuta tieto, ei taide, ei viihde, ei seksi, ei viina, ei urheilu, ei raha, ei asema - yksinkertaisesti ei mikään. Sinä kaipaat sitä syliä, jossa saat levätä - paljastettuna, ilman puolusteluja, silti täysin turvassa.
 
Sinä saatat sanoa, että et osaa katua, et kykene katumaan. Sitä soveliaampi olet Kristukselle, jos sinulla ei ole muuta kuin sydämen kovuutta, vihaa ja voimattomuutta. Jää kaiken tämän kanssa Kristuksen eteen saadaksesi häneltä lahjaksi katumusta ja uskoa. Hänen tehtävänään ja virkanaan on synnyttä sinussa usko.
 
Saatanan ja helvetin joukot väistyvät jo pelkästä Vapahtajan nimen mainitsemisesta. Vaikka sinusta ei tuntuisi yhtään miltään, vaikka olisit kova ja kylmä kuin jää, lausu silti yksinkertainen perusrukous: "Jeesus Kristus, armahda minua." Tämä lause on jokaisen ihmisen ensimmäinen ja koko elämän kestävä tärkein rukous. Toista sitä usein ja jatkuvasti: "Jeesus Kristus, armahda minua." 
 
Kristuksen avuksi kutsuminen voi yllättävästi avata uuden ulottuvuuden koko elämääsi. Se kuluttaa pois sinussa olevaa välinpitämättömyyttä ja tympeyttä. Voit kokea, kuinka Kristus itse kuulee sinua ja vastaa sinulle aivan yksilöllisellä tavalla. 
 
Sykarin kaivon syntinen nainen ei lähtenyt kertomaan: Olen löytänyt Vapahtajan, nyt mieleni on täynnä iloa, rauhaa ja onnea! Ei, hän vain yksinkertaisesi sanoi naapureilleen: "Tulkaa katsomaan, tuolla on mies, joka kertoi minulle kaiken mitä olen tehnyt!" 
 
Tulkaa katsomaan miestä, joka on paljastanut salaisuuteni. Ei hän olisi todistanut näin, ellei hänellä jo olisi turvallinen olo siitä, että hänen paljastajansa on myös hänen Armahtajansa. Naisen elämän suurin ja kipein ongelma oli ratkeamassa. Hänen ei enää tarvinnut puolustella eikä hävetä itseään.
 
Sinulle, joka janoat muutosta elämääsi, haluan sanoa, että on olemassa ainakin kolme erilaista mahdollisuutta antaa Vapahtajan Jeesuksen Kristuksen tulla elämääsi. 
 
Ensinnäkin, voit yksinkertaisesti puhua hänelle suoraan: "Jeesus Kristus, armahda minua. Sinä olet jo kasteessa kutsunut minut omaksesi, mutta minä olen karannut pois luotasi. Anna minulle syntini ja velkani anteeksi. Avaan sydämeni sinulle, tule sisälle elämääni ja ole Vapahtajani. Kiitos, että sinä sovitit ristillä minunkin syntini. Kiitos, että minulla on ikuinen elämä, kun sinä olet minussa."
 
Toiseksi, syyllisyyden painaessa omaatuntoasi voit käydä ripittäytymässä, voit ottaa vastaan henkilökohtaisen synninpäästön. Kun olet tunnustanut syyllisyytesi Jumalalle rippi-isän tai -äidin läsnä ollessa, tämä lausuu sinulle Kristuksen edustajana: "Sinun syntisi ovat anteeksi annetut Jeesuksen nimessä ja sovintoveressä." 
 
Kolmanneksi, voit rohkeasti mennä pyhälle ehtoolliselle. Jeesus sanoo: "Sillä, joka syö minun lihani ja juo minun vereni, on ikuinen elämä. Hän pysyy minussa, ja minä pysyn hänessä." Avaa suusi ja anna Vapahtajan tulla elämääsi. 
 
Uskonpuhdistaja Martti Luther kehottaa Isossa katekismuksessaan kaikkia reaalisyntisiä menemään rohkeasti ehtoolliselle: "Jos mielesi on raskas ja tunnet heikkoutesi, mene luottavaisin mielin ehtoolliselle ja anna sen virvoittaa, lohduttaa ja vahvistaa itseäsi. Mitä heikommin tunnet syntisi ja rikkomuksesi, sitä vahvempi syy sinulla on mennä ehtoolliselle etsimään apua ja lääkitystä. Jumala antaa sinulle siinä armon tuntea syntisi ja samalla yhä ankaramman nälän käydä ehtoollisella."
 
Jeesus sanoo reaalisyntisille, niille jotka ovat suuressa rakkauden velassa, niille, jotka ovat tehneet sellaista, mitä ei enää koskaan voida muuttaa: "Älä pelkää. Minä rakastan sinua. Sinun velkasi on anteeksi annettu, minä olen maksanut sen Golgatan keskimmäisellä ristillä. Minä annan sinulle voiman kestää sen, mitä ei enää voida muuttaa, ja voiman korjata sen, mikä vielä on muutettavissa. Minä annan sinulle mielenrauhan ja ilon."