Miikka Ruokanen:
 
Laskiaissunnuntai
1. Kor. 13
 
Saarna Tuomasmessussa Helsingin Mikael Agricolan kirkossa 14.2.1999
Valtakunnallinen lähetys: YLE-TV2

On uuden vuoden yö Euroopan pääkaupungissa Roomassa vuonna 999. Ihmiset tunkevat soihtuja kantaen kaduille. Kirkot täyttyvät. Kirkonkellot soivat tummasti: "Aika on loppu! Tämä on viimeinen tuomio!"
 
Monet tekevät viime hetken parannusta, tunnustavat syntinsä papille. Leipurit jakavat ilmaista leipää, kauppiaat ruokaa... Oli lahjoitettu maata, taloja ja tavaroita köyhille. Annettu velkoja anteeksi, vankeja vapautettu, riitoja sovittu, aviolliset uskottomuudet tunnustettu. 
 
Paavi Sylvester johtaa uudenvuodenyön messua, jonka ajatellaan olevan historian viimeinen kirkonmeno. Monet ovat pukeutuneet säkkiin. Kristuksen tuhatvuotinen hallinta maan päällä eli kirkon aika on päättymässä. Kristus on palaava suuressa kunniassaan.
 
Kellot tikittävät vuosituhannen viimeisiä minuutteja, ihmismassa on täysin hiljaa. Yhtäkkiä kello pysähtyy, sydän nousee kurkkuun! Jotkut kuolevat pelosta. Ikuisuudelta tuntuvien sekuntien jälkeen - kello taas käy. Nyt Rooman kirkonkellot kumisevat villisti keskiyön merkiksi. Paavi kohottaa kätensä kohti taivasta. Tuskin kukaan uskaltaa edes hengittää. Iskeekö taivaasta pyhä tuli vai nielaiseeko heidät maa?
 
Sydämet pompottavat. ... Mitään ei tapahdu. ... Vähitellen he heräävät kuin pahasta unesta. ...  Helpottuneina, itkien ja nauraen he halaavat toisiaan. Nyt kirkonkellot soivat iloisesti: "Katkera malja on mennyt ohitse, Jumala on armahtanut meitä." Kansa veisaa: "Jumala, Sinua me ylistämme!"
 
*******
 
Millaisia tuntoja meissä herättää vuosituhatvaihde muutaman kuukauden päästä?
 
Kristitty on henkilö, joka toivoo mahdollisimman pikaista maailmanloppua. Tulkoon maailmanloppu mieluummin tänään tai viimeistään huomenna! 
 
Miksi? Syy ei ole siinä, että Jumalan luomistyössä olisi jotain vikaa, vaan siinä, että eräs mikroskooppisen pieni osa maailmankaikkeudesta - ihmiskunta - pilaantui. Kun kristitty toivoo maailmanloppua, hän toivoo pilalle menneen maailmamme puhdistamista tai jotain parempaa tilalle.
 
Ihmismielessä on syvä kaipuu täydelliseen hyvään ja kauniiseen - rakkauteen, iloon, oikeudenmukaisuuteen. Elämä tuntuu olevan epätasapainossa: sydän kaipaa paljon enemmän kuin ikinä voimme saada. Ihminen on tehty olemaan osallinen jostakin paljon itseänsä suuremmasta, katoamattomasta ja täydellisestä elämästä. 
 
Tämän päivän epistola, tuttu rakkauden ylistys Paavalin kirjeestä kertoo meille, mikä on olemisemme varsinainen syy.
 
Jumalan tärkein ominaisuus on rakkaus. "Jumala on rakkaus", Raamattu sanoo. Rakkaus lahjoittaa hyvää, antaa toiselle mitä tältä puuttuu. Meiltä puuttui olemassaolo, Jumala lahjoitti sen meille. Hän teki meidät rakkautensa kumppaneiksi.
 
Myös ihmiselämän tärkein sisältö on rakkaus. Elämämme on ohjelmoitu rakkauden lain mukaan: Rakasta Jumalaa yli kaiken ja lähimmäistä kuten itseäsi. Kun rikomme tätä vastaan, rikomme elämää vastaan. 
 
Jumalan erityinen rakkaus kohdistuu vielä hänet hylänneeseen syntiseen. Tämä on Jumalan kaksinkertainen rakkaus, josta käytetään nimitystä armo. Armo ei ole jotain epämääräistä hyväntahtoisuutta, vaan sillä on konkreettinen historiallinen tietoperusta: Golgatan keskimmäinen risti on materiaalinen todiste Jumalan anteeksiantamuksesta.
 
Samoin tuonpuoleinen elämä ei ole jotain epämääräistä kuvittelua kuolemanjälkeisestä. Jeesus Nasaretilaisen ruumiillinen ylösnousemus on materiaalinen, historiallinen tietoperusta sille, että iankaikkinen elämä on varmasti olemassa. Jeesuksen ylösnousemus osoittaa, että ihmiskunnan kaipuu hyvään on täysin varmasti toteutuva.
 
Mikä sitten on ikuisen elämän sisältö? Päivän epistola sanoo selvästi: sekin on rakkaus. "Niin pysyvät nämä kolme: usko, toivo ja rakkaus. Suurin niistä on rakkaus." Miksi? "Rakkaus ei koskaan katoa." Usko muuttuu näkemiseksi ja toivo toteutuu - mutta rakkaus ei lopu koskaan! 
 
***
 
Haluan esitellä sinulle kolme aivan konkreettista asiaa, jotka liittävät sinut Jumalan todellisuuteen. 
 
1. Ensinnäkin, jos sinut on kastettu, sinut on jo liitetty Jumalan elämään. Miten voimme aktivoida kasteemme tässä hetkessä? Voimme tehdä sen harjoittamalla kastemerkkiä, ristinmerkkiä, jolla meidät kasteessa merkittiin Jeesuksen omiksi. Se on omistajan merkki, aivan kuten poromerkki. 
 
-Kädessäsi sinulla on uskontunnustus: Kolme sormea - Isä, Poika ja Pyhä Henki. Kaksi sormea: Jeesus - tosi ihminen ja tosi Jumala. Siinä on koko dogmatiikka! Kosketa ensin otsaa, sitten rinnan alaosaa, vie käsi vasemmalle ja lopuksi oikealle olkapäälle. -Ristinmerkkiä tehdessäsi voit sanoa: Vapahtaja, olen Sinun omaisuuttasi.
 
Lutherin Katekismuksen mukaan ristinmerkki on päivittäin ensimmäinen teko heti herättyämme ja viimeinen teko ennen nukahtamista. Jokainen päivämme on kahden ristinmerkin välinen matka. Kuten koko elämämmekin: kastemerkin ja sen ristin, joka hiekalla piirretään arkkumme kanteen.

2. Toinen aineellinen tapa tulla liitetyksi Jumalan elämään on pyhä ehtoollinen, kuolemattomuuden lääke. Jeesus itse sanoo: "Sillä, joka syö minun lihani ja juo minun vereni, on ikuinen elämä. Hän pysyy minussa ja minä pysyn hänessä." 
 
Jumala ei ole etäinen Jumala, hän ei lähetä jotain anteeksiantamuksen "paketteja" jostain kaukaa, ei - vaan hän on intiimi Jumala - Hän itse käy taloksi sinuun. Meissä ei ole eikä koskaan tule ominaisuutta, jonka nojalla kelpaamme taivaaseen. Mutta jos Kristus on sinussa, sinulla ei voi olla vähempää kuin ikuinen elämä - hän itse on tämä elämä. Avaa suusi ja anna Vapahtajan tulla elämääsi ehtoollisessa.
 
Voit kysyä: Olenko kelvollinen? Ehtoolliselle tulemisen ainut ehto onkin juuri vain se, että tuntee oman kelvottomuutensa. Ei vahva usko, korkea moraali tai onnistuminen elämässä. Lutherin Katekismus sanoo: "Jos pidät silmällä omaa puhtauttasi, et voi koskaan tulla ehtoolliselle. Mutta jos tunnet heikkoutesi, tule luottavaisin mielin."

3. Kolmas konkreettinen silta Jumalan ja meidän välillämme on pyhä toimitus nimeltä rippi. Nyt on laskiainen, me aloitamme paastonajan kohti pääsiäisen iloa. Perinteen mukaan kristittyjä kehotetaan ripittäytymään paaston aikana. Se on kristityn vuosihuolto. 
 
Tänä vuonna se voi olla myös vuosituhathuolto. Voit aloittaa uuden vuosituhannen puhtain paperein - armahdettuna syntisenä! Rippi on mahdollisuus uudistumiseen, virheiden ja rakkauden velan nollasaldoon. Se on tehokas väline hyvän omantunnon saamiseksi. Sovinto Jumalan kanssa antaa voimaa pyytää anteeksi niiltä, joita olemme loukanneet.
 
Rippi on hyvin yksinkertainen toimitus. Ensin lyhyt keskustelu rippi-isän tai -äidin kanssa, sitten asioiden tunnustaminen Jumalalle, ja lopuksi rippi-isä tai -äiti lausuu sinulle synninpäästön esimerkiksi näin: "Sinun syntisi ovat sinulle anteeksi annetut Jeesuksen Kristuksen nimessä ja sovintoveressä."

Hyvä ystävä, haastan sinut: tee tästä vuosituhannen viimeisestä vuodesta elämäsi käännekohta. Älä vie vanhoja painolasteja uudelle vuosisadalle! Anna Jumalan uudistaa elämäsi. Käytä armon välikappaleita rohkeasti! Älä erehdy ajattelemaan, että nämä olisi tarkoitettu vain ns. uskovaisille. Ei - vaan juuri sinulle! Harjoita kastemerkkiä, mene ehtoolliselle, käy ripittäytymässä! Näiden välikappaleiden avulla Pyhä Henki synnyttää sinussa elävän uskon.
 
Juuri siellä missä on särkyneitä unelmia, syyllisyyttä, hätää ja sairautta, - siellä - ja oikeastaan vain siellä - on tilaa Jumalan armahtavalle rakkaudelle. 
 
Kristus sanoo sinulle: "Voi sinua poloinen, oletpa sinä osannut monipuolisesti pilata oman elämäsi. - Mutta kuitenkin minä rakastan sinua, olen aina rakastanut, olen uskollinen sinulle. Sinä olet minun iloni. Minä uudistan sinut; iloitsen, että teen sinulle hyvää. Minä annan sinulle tulevaisuuden ja toivon."
 
"Tule, Herra Jeesus! Tule mahdollisimman pian! Sinua me kaipaamme ja odotamme. Vain Sinä voit täyttää sydämen syvän kaipauksen. Vain Sinä voit poistaa synnin, kuoleman ja kaiken pahan, joka on pilannut elämämme ja maailman. Sinun valtakuntasi on rakkauden, rauhan, ilon ja oikeuden valtakunta. Tule, Herra Jeesus! Aamen."