Miikka Ruokanen:
 
Kynttilänpäivä
2. Kor. 3:18 – 4:6
 
Saarna Tuomasmessussa Helsingin Tuomiokirkossa 8.2.2004
Valtakunnallinen lähetys: Radio Dei

*Herramme Jeesuksen Kristuksen armo, Jumalan Isän rakkaus ja PH:n osallisuus olkoon Sinun kanssasi nyt ja ikuisesti. 
 
*Me vietämme tätä Tuomasmessua yliopiston ja valtioneuvoston keskivaiheilla Senaatintorin pohjoislaidalla vanhalla Tallimäellä. Ennen kirkon rakentamista tällä kukkulalla oli venäläisten sotilaiden hevostalli. Tästähän meillä on kaunis näköala merelle ja Helsingin ytimeen. Kun minulla on kiinalaisia professorivieraita, tuon heidät aina tähän Tuomiokirkon rappusille ja sanon: "Tämä on meidän Tiananmenimme." Ja heillä riittää siitä hauskaa puoleksi päivää. 
 
Sitten kerron heille: Kirkkoa vastapäätä tuolla Kauppatorin suunnalla oli ennen poliisilaitos. Silloin meillä oli tapana sanoa, että tämä Helsingin Senaatintori on vastakohtien, paradoksien näyttämö: meren puoleisella sivustalla on laki (poliisi) ja sitä vastapäätä evankeliumi (tämä kirkko), lännen puoleisella sivustalla on yliopisto, viisaus, ja sitä vastapäätä hallitus - tyhmyys. Silloin kiinalaisilla professoreilla on hauskaa se toinenkin puoli päivästä.
 
*Kynttilänpäivän teema "Kristus, Jumalan kirkkauden säteily" kuulostaa aika abstraktilta ja kaanaankieliseltä. Kun olen ammatiltani dogmatiikan professori, aionkin pitää teille erittäin dogmaattisen saarnan. Päivän teema antaa siihen hyvät edellytykset.
 
*******
 
*Me tiedämme vallan hyvin, että elämämme synnin maailmassa on monin tavoin ristin muotoinen. On lankeemusta ja epäonnistumista, kipua ja kärsimystä. Lopulta edessämme aukeaa viimeinen ovi: madon suu. Tämä oli myös Vapahtajamme Jeesuksen tie: ristin tie, häpeän ja kärsimyksen tie. Mutta risti ei ollut viimeinen sana, se oli vain viimeistä edellinen sana. 
 
*Viimeinen sana oli ylösnousemus uuteen katoamattomaan elämään, nouseminen Jumalan kirkkauteen. Jeesuksen tie on meidänkin tiemme: vehnänjyvän on kuoltava, jotta se voisi nousta uuteen kukoistukseen.
 
*Kuten Jeesuksellakin oli oma kirkastusvuorihetkensä, mekin tarvitsemme joskus näköaloja tämän ristin muotoisen elämämme tuolle puolelle - kohti lopullista toivoamme ja päämääräämme - jotta jaksaisimme, emme menettäisi toivoamme.
 
*Tämän päivän epistolassa Paavali opettaa meille väkevällä tavalla, minkä laatuista iankaikkinen elämämme tulee olemaan:
"Me kaikki, jotka kasvot peittämättöminä katselemme Herran kirkkautta kuin kuvastimesta, muutumme saman kirkkauden kaltaisiksi, kirkkaudesta kirkkauteen. Tämän saa aikaan Herra, joka on Henki."
 
*Tämän Kynttilänpäivän tärkein sana on KIRKKAUS, alkukielellä DOKSA (daavid, osmo, xerox, aarne). Se on sana, jolla yritetään kuvata sellaista, mikä on havaintojemme ja kielemme ulkopuolella: Jumalan loistoa, mahtia, kunniaa, hänen katoamattomuuttaan, täydellisyyttään ja onnellisuuttaan.
 
*Paavali opettaa, että Jumalalla oli jo ennen maailman perustamista sellainen suunnitelma, että hän luo ihmiset rakkautensa kumppaneiksi ja tekee osallisiksi omasta kirkkaudestaan, katoamattomasta elämästään, täydellisestä onnellisuudestaan. 
 
*Me joskus ajattelemme, että iankaikkinen elämä taivaassa on paluuta ensimmäiseen paratiisiin, jonka Aatami ja Eeva menettivät historian alussa. Näin ei ole. Ensimmäinen paratiisi oli vasta alkusoittoa sille, mitä oli Jumalan suunnitelmissa. Toinen paratiisi, uusi taivas ja uusi maa historian lopussa tulee olemaan paljon täydellisempi kuin tuo menetetty ensimmäinen paratiisi. MIKSI?
 
*Siksi, että toisessa paratiisissa meistä tulee Jumalan Pojan, Jeesuksen Kristuksen kaltaisia! 
"Rakkaat ystävät, jo nyt me olemme Jumalan lapsia, mutta vielä ei ole käynyt ilmi, mitä meistä tulee. Sen me tiedämme, että kun se käy ilmi, meistä tulee hänen kaltaisiaan, sillä saamme nähdä hänet sellaisena kuin hän on." (1 Jh. 3:2; Johannes opettaa samoin kuin Paavali.)
 
*Paavalin mukaan Jumalalla on ikuinen salattu suunnitelma, "mysterion", jonka mukaan "hän oli yhdistävä Kristuksessa yhdeksi kaiken, mitä on taivaassa ja maan päällä" (Ef. 1:10). Tämähän ei vielä tapahtunut Aatamin ja Eevan aikaan, se tuli ilmeiseksi vasta kaksi vuosituhatta sitten.
 
*Itse asiassa Jumalan Poika olisi syntynyt tähän maailmaan vaikka syntiinlankeemusta ei olisi koskaan tapahtunutkaan. Juuri siksi, että hän olisi tullut ottamaan omakseen sen ihmiskunnan ja luomakunnan, joka oli luotu hänen kauttaan ja häntä varten. Ja siksi, että hän antaisi luoduilleen lahjaksi alkuperäistä luomista korkeatasoisemman olomuodon, osallisuuden Jumalan kirkkauteen.

*DOKSA on siis sana, joka parhaiten kuvaa sitä olemassaolon muotoa, jossa me Jumalan armosta saamme kerran viettää ikuisuutemme. Katsotaanpa hieman tarkemmin, mitä Paavali tarkoittaa sanalla DOKSA: 
 
-"Ne, jotka hän edeltä käsin valinnut, hän on myös edeltä määrännyt oman Poikansa kaltaisiksi." (Rm 8:29)
 
-"Jos kerran kärsimme yhdessä Kristuksen kanssa, pääsemme myös osallisiksi samasta kirkkaudesta kuin hän." (Rm 8:17)
 
-"Hän muuttaa meidän ruumiimme tästä alennustilasta oman kirkastuneen ruumiinsa kaltaiseksi voimallaan." (Fil. 3:21)
 
-Paavalin mukaan kirkkaus merkitsee, että saamme "taivaallisen ruumiin", "tulemme kerran taivaallisen ihmisen kaltaisiksi", "hengellinen ruumiimme on täynnä voimaa", "pukeudumme katoamattomuuteen ja kuolemattomuuteen" (1 Kor. 15).
Näin siis Paavali.

*Jumala on salattu, häntä emme voi nähdä. Mutta Jeesus Kristus on Jumalan kuva, Jumalan ikoni, kuten Paavali usein toteaa. Tämän ikonin kaltaiseksi muuttaa meidät Jumalan Pyhä Henki, elämän Henki, uuden luomisen Henki, ylösnousemuksen Henki, joka herätti Jeesuksenkin kuolleista.
 
*Paavalin logiikka on hyvin selkeä, tässä kolme pääkohtaa:
 
1. -Me olemme vanhurskautettuja eli Jumalalle kelvollisia, koska Jeesus Kristus asuu meissä. Vanhurskaus, Jumalalle kelpaava pyhyys, ei ole meidän ominaisuutemme vaan Kristuksen ominaisuus. Se on vierasta vanhurskautta meissä. Jos Jeesus on sinussa, sinä et voi olla vähempää kuin Jumalan lapsi. Toisinpäin: vaikka olisit maailman moraalisin ihminen, mutta Jeesus ei ole sinussa, et voi olla Jumalan lapsi.
 
2. -Meillä on iankaikkinen elämä, koska ylösnoussut Herra Jeesus Kristus Pyhän Henkensä kautta asuu meissä. Iankaikkinen elämä ei ole meidän ominaisuutemme, vaan ylösnousseen Kristuksen ominaisuus. Jos hän on sinussa, sinulla ei voi olla vähempää kuin iankaikkinen elämä.
 
3. -"Jumala kutsui teidät Jeesuksen Kristuksen kirkkauden omistamiseen." (2 Tess. 2:14) Ylösnousemuksen jälkeen tulemme olemaan osalliset Jumalan kirkkaudesta, doksasta, hänen katoamattomuudestaan ja täydellisestä onnellisuudestaan, koska Jeesus 
Kristus, Jumalan kirkkauden ikoni asuu meissä Pyhässä Hengessään.
 
*Kristillinen olemassaolo, eksistenssi, on Paavalin mukaan 
perusluonteeltaan UNIOTA eli YHTYMYSTÄ Kolmiyhteisen Jumalan omaan elämään. Jumala on perusolemukseltaan rakkaus, joka haluaa yhdistää ihmiset Jumalan omaan jumalalliseen elämään.
 
*Paavali sanoo, että muukin luomakunta huokaa päästä "pois katoavaisuuden orjuudesta Jumalan lasten vapauteen ja kirkkauteen", "luomakunnalla on toivo" (Rm. 8:20-22). Hän ei selitä tarkemmin mitä tämä tarkoittaa. Se miten kasvit, eläimet, linnut, kalat, hyönteiset ja muut tulevat osallisiksi Jumalan lasten kirkkaudesta, jää nähtäväksi historian lopussa.
 
*******
 
*Meidän pappien saarnat ovat usein sellaista lässytystä, että puhe menee toisesta korvasta sisään ja toisesta ulos. Siitä ei muista mitään messun jälkeen. En minäkään paljoa enempää voi toivoa tältä saarnaltani. Mutta YHDEN sanan haluan jättää teidän 
 
mieliinne alkaneen viikon ajaksi: muistakaa Paavalin usein käyttämä sana DOKSA (daavid, osmo, xerox, aarne)!
 
*Sanotaan kaikki YHDESSÄ ÄÄNEEN: DOKSA!
 
*Sisaret ja veljet, koska meillä maailmankaikkeuden Kuninkaan kruununprinsseillä ja -prinsessoilla on näin varma TOIVO ja mahtava tulevaisuus edessämme, kuulkaamme vielä millaisia käytännöllisiä johtopäätöksiä Paavali kehottaa tekemään:
 
-"Rohkaiskoon tämä hyvä toivo sydämiänne ja antakoon teille aina voimaa hyviin tekoihin ja puheisiin." (2 Tess. 2:16-17) 
 
-"Astukaamme Jumalan eteen vilpittömin sydämin, sydän vihmottuna puhtaaksi pahasta omastatunnosta." (Hepr. 10:22)
 
Ja vielä:
-"Rakkaat ystävät! Kun kerran olemme saaneet tällaiset lupaukset, meidän tulee puhdistautua kaikesta ruumiin ja hengen saastaisuudesta ja Jumalaa peläten pyhittää elämämme kokonaan hänelle." (2 Kor. 7:1)
 
*Sisaret ja veljet, katsokaamme rohkeasti eteenpäin kohti Jumalan pettämättömiä lupauksia. Älkäämme hukatko tätä lyhyttä elämäämme himoihin, laiskuuteen, epätoivoon, riitelyyn ja typeryyteen. Kulkekaamme pää pystyssä luottavaisin mielin kohti tulevaisuutta. Maailmanhistorian päätepisteen Herra, Tuomari ja kaiken uudeksi Luoja asuu jo nyt Pyhän Henkensä kautta sydämissämme. Kulkekaamme päättäväisesti hänen perässään.
 
*Jumala on antanut sinulle tämän yhden lyhyen elämän lahjaksi ja tehtäväksi, josta myös sinulla on vastuuta. Katso siis tarkasti, mihin sijoitat sinulle annetun ainutlaatuisen pääoman. 
 
*Älä tee mitään sellaista, missä Jeesus ei voisi olla kanssasi. Kaikki mitä teet, tee muistaen, että Kristus asuu sinussa ja hän tekee kaiken kanssasi. - Tämä on kriteeri sille, mikä on oikein ja mikä on väärin - ja sille, mihin elämäsi, aikasi ja lahjasi kannattaa investoida.
 
*Vain yksi elämä ja pian se on ohi. Vain se, mitä teit yhdessä Kristuksen kanssa, kestää ikuisesti!